- God morgen. - God morgen.
MÜNCHEN, VEST-TYSKLAND
Har han tid til å spille på det, har han tid til en hvil.
Det gjør han ikke.
"Engelske suiter" døyver flammene i hodet.
Ingen brannmetaforer, miss Bach.
Rossino.
JEG ER DIN, CHARLIE
Det er ikke bra for dem, vet du.
Det oppmuntrer dem.
Svømme rundt hele dagen uten mål og mening -
- og uten å vite hva der nede i mørket som kan ta dem.
Og potetgull er svaret?
Du er ikke engelsk.
Jeg kunne ikke komme før jeg visste at ingen overvåker deg.
Det er greit.
Jeg er kvinne. Menn svikter rett som det er.
Hvordan er han? Michel?
Har ikke sett noe om en rettssak. Blir det Tyskland eller Israel?
Den blir så rettferdig som det går an.
Du må roe deg ned.
Når de tar kontakt, ikke vær for ivrig. De vil ha det de ikke kan få.
Jaså?
Hvor har du vært?
Jeg tror stadig vekk jeg ser deg, overalt.
Skal jeg være ærlig, så...
Så roter det litt med hodet mitt.
Vi tar oss av det når det er over.
Og da er du der?
JEG ER HER
Kom igjen. Jeg må gi deg siste del av historien.
Du er her med Michel på deres siste morgen sammen.
- Han vekket deg tidlig, kjørte ut. - Roting i bilen først?
Konsentrer deg, Charlie.
Dette er like utenfor München.
Jeg må tilbake. I kveld er siste kveld av turneen.
Her og nå, for første gang -
- nevner jeg min bror Khalil for deg.
Hans eksistens er en hemmelighet jeg kun deler med noen få lojale.
I årevis jobbet jeg i kulissene -
- og prøvde å imponere broren min.
Jeg møtte ham sjelden.
En dag i Damaskus, noen timer i Amman.
En kveld var jeg ved hans side sammen med min søster, Fatmeh.
Vi tok inn ordene hans, visdommen og motet hans.
Vi gikk nedover gaten, og plutselig stoppet han og omfavnet meg.
Jeg kjente det værbitte ansiktet hans mot mitt.
Og han kjente mine tårer.
Han tok denne ut av venstre lomme -
- og la den i hånden min.
- Den er tung. - Det var det jeg sa også.
Khalil ble skutt i høyre håndledd som gutt.
Han lærte seg å skyte med én hånd for å kunne kjempe videre.
Vi må alle være sterke som ham.
Hvilken skal jeg treffe først?
Opp til deg.
Vent.
Skyt.
Det ville vært et mirakel om du traff noe.
- Hva? - Å skyte med en hånd er ikke lett.
Kyss den.
- Hva? - Pistolen.
Charlie, du må sverge troskap slik jeg gjorde.
- Det er litt sært, eller hva? - Dropp sarkasmen.
Vet du hva sionistene sa om landet mitt da de kom?
"Et land uten et folk til et folk uten et land."
Deres folkemord var allerede utført.
Men hva skjedde så i 1948, i Deir Yassin?
Irgun-soldatene deres laget rørbomber fylt med bensin -
- og sendte ned bakken for å sette fyr på våre landsbyboere.
De skar hendene av mennene. De voldtok kvinnene.
De stakk ut øynene på barna våre.
Og så, i 1967, gjorde de det samme igjen -
- og igjen, og igjen.
Jeg har noe bedre enn en pistol.
Jeg er spion, ikke tyv.
Jeg har bygd inn en avlyttingsmekanisme.
Er du innen rekkevidde, lytter vi.
- Er det bedre enn en pistol? - Det er selskap.
Når det gjelder skuespill -
- klarer jeg bare å gjøre det ordentlig hvis jeg lever med det -
- slik at det blir sannheten for meg.
Elsker jeg Michel -
- må jeg virkelig elske ham.
Fullt og helt.
Ta på deg et hvitt skjerf, kommer jeg og redder deg.
Ellers lytter vi på radioen.
Det skal jeg huske når jeg går på do.
- Jeg ville skåle for vår lille venn.. - Hva?
...ved å gå til puben...
...for 50 halvlitere.
Nyskapende idé.
- Hva skal du ha? - Ingenting.
- Hva mener du? - Jeg blir ikke med dere.
- Ikke nå. - Hvorfor ikke?
- Jeg går tilbake. - Det var vår siste opptreden.
Det er bare en halvtime til puben.
- Hva har skjedd med deg, Chaz? - Vi ses siden.
Ta en øl for meg.
Jeg blir med Chaz. Vi ses.
- Ja vel. - Kjedelig.
- Å, for Guds skyld. - Kom igjen.
Kom igjen.
- Synes du vi er kjedelige? - Hva?
Det er greit.
Uansett hvor du har hodet hen, har jeg aldri sett deg bedre enn i dag.
Jeg føler jeg kunne vært hvem som helst nå.
"Min unge herre, De er for dristig for Deres alder."
Kos deg. Bli med dem.
Det vil ta en evighet å finne min. De er helt like.
- Kult, vi ses. - Ha det.
Faen. Faen. Faen. Faen!
Kom igjen! De har vært her.
De har vært her og lagt igjen en lapp.
Å, herregud. Det står... "M ville vært..."
"M" er vel Michel? "M ville vært stolt."
"Michel ville vært stolt av deg."
"Faen, faen, faen, faen"?
- Uventet reaksjon. - Hvem er du?
Hvem trodde du jeg var?
En pervo som følger etter meg og sender folk for å holde øye med meg.
Jeg har ikke sett noen.
Hvorfor skulle du det?
Jeg representerer denne gavens giver juridisk, miss Charlie.
Det er vodkaen du drikker med ham. Ikke sant?
Med druer, på hotellene.
Han ville bli glad for å vite at Rosalind gikk med hans armbånd i dag -
- og fortsatt går med det, tror jeg.
Bli med meg.
Jeg går ikke noe sted.
Han blir sint når hans gjestfrihet avvises, miss Charlie.
Jeg har nytt fra ham.
"M" sa jeg ikke skulle stole på noen.
- Vet du Ms virkelige navn? - Selvsagt.
Det slutter faktisk på M.
Kan du stole på meg nå?
- En pistol. - Det kan være en stol.
- Sitt der borte. - Ser du?
- Du hadde nytt. Om Michel? - Charlie.
Hyggelig å endelig møte deg. Jeg heter Helga.
Helga?
- Når møtte du ham sist? - I München.
Det er hvor, ikke når.
Anton er advokat.
Nesten tre uker siden. Det var sist jeg hørte fra ham.
Dette trenger ikke å bli et langt forhør. Lyver du igjen...
Jeg lyver ikke.
- Tre uker? - Ja.
Jeg trodde dere var forelsket.
"Var"?
Har det skjedd noe med ham?
- Han er død, ikke sant? - Å, ja.
Kjempedød.
De falt ut.
Vi er lei for det. Etter dine vakre brev å dømme...
...er du også lei deg.
Brevene er falske, Anton. Og nå spiller hun. Se på henne.
- Å, nei. - En jente døde også.
Svensk, meget sexy.
Hva får det deg til å føle?
Jævler.
Løgnaktige sionistjævler.
- La det stå på. - Sionister?
De er feiginger, alle som en.
Hvorfor "sionister" og "løgnaktige"?
- Hvem ellers drepte ham? - Politiet sier det var en ulykke.
Det er farlig å motsi politiet.
Hvorfor hadde min klient sprengstoff...
- ...når han var student? - Ti stille!
Hva? Hva er dette for noe dritt?
Tomt for penger. Hva er i veien med dette landet?
- Har du noen mynter? - Anton!
Nei.
Charlie, har du 50 pence?
Vær så snill?
Takk.
- Jeg visste det. - Det er til musikk.
Har ikke revolusjonen deres det?
- Døren. Vinduene på baksiden. - Kom igjen!
- Vent, vent, vent. - Vent på mitt signal.
Det er ingen ekte radio.
- Hun er en politihore, bare vent. - Det er ingen dekning!
Dette stedet er et høl!
- Jeg visste du var falsk. - Bare skyt henne.
- Hvorfor skal jeg tro deg? - Jeg kysset pistolen hans!
Jeg kysset pistolen til broren hans.
- Michel hadde ingen bror. - Særlig.
Jeg sa at dette var litt sært -
- og han sa "Dropp sarkasmen."
Jeg kysset pistolen.
Khalils.
Vær så snill, hva mer fortalte han deg?
Fakta.
Fortell oss alt du vet.
Nei. Hvordan vet jeg at ikke du er politihora?
Sett deg ned.
Hvor finner han sprø kjerringer som deg?
Velkommen til revolusjonen.
Tilbake.
Dere drepte ham.
- Hvorfor sa dere det ikke? - Du måtte virke ekte.
Så nå stoler dere ikke på at jeg kan spille skuespill.
Dette er virkelig.
Hadde du virket uekte et øyeblikk, hadde de drept deg.
Er de morderne?
Du hadde vel latt meg dø på et blunk.
Som den svenske jenta.
Bare for å få tak i dem.
Nå vil de bekrefte historien din, rapportere oppover.
Du er med enten du vil eller ikke.
- Jeg vet ikke hvem jeg vil slåss for. - Bra. Ekte.
Vis meg en ting. En ting ved deg som er ekte.
Ta det til deg, Gadi. Det er bedre enn vi drømte om.
De bet på. Helga Stern, vår radikale prestedatter.
Rossino, bladsmøreren på motorsykkel.
- Og nå denne nye. - Anton.
Advokat, faktisk.
- Hva slags aksent hadde Anton? - Tysk.
Eller sveitsisk?
- Michels advokatbyrå var i Zürich. - Jeg søker hos dem.
Hos dem, passet hans, fødselsattesten.
Jeg vil vite alt om denne kjekke juristen.
Gadi.
- Er hun fortsatt med? - Hun tok det tungt.
Det er derfor de tror henne.
Alt vi vet er at hun er med i spillet.
Er du i tvil?
- Hvor tar de henne? - Vi vet ikke. Det er poenget.
Ta en avgjørelse nå, Gadi. Nå.
Lar vi det utspille seg, eller trekker vi henne ut?
Hun innser ikke hvor langt dette vil gå.
Hun overlever bare hvis hun ikke vet. Det vet du.
En jente som Charlie dukker bare opp én gang.
Den gløden, det ufokuserte sinnet -
- krever tillit nå, ikke veiledning.
"Nå, idet du våkner, husk svanens siste dans."
"Danset du med unge engler mens du drømte?"
"Lyste sommerfuglen deg opp da den brant med rosens evige lys?"
"Sto Fugl Føniks tydelig for deg og kalte deg ved navn?"
"Si hvordan du levde ut drømmen, og jeg skal si hvem du er".
"Og nå som du våkner, husk om du har sviktet drømmen".
"Og hvis du har det, husk svanens siste dans".
"Selv vil jeg bli elsket som jeg er" -
- "ikke som et fargebilde i avisen eller en idé nedtegnet i et dikt".
"Jeg hører Lailas skrik fra soverommet."
"La meg ikke være rimenes fange."
"Gi meg ikke til dem som nyheter. Jeg er en kvinne, kort og godt."
"Berøv meg mitt siste landstykke".
"Kast min ungdom i fangehull" -
- "stjel det min bestefar etterlot meg".
- "Brenn mine dikt og bøker." - Vi har ham.
Anton Mesterbein, advokat for Birchler i Zürich.
Han jobber gratis for radikale studenter, folk i den tredje verden.
Og væpnede revolusjonære med sans for koselige hytter.
Så...
...hva mer driver han med på fritiden?
Han reiser temmelig mye.
- Frankrike, Egypt, Tyrkia, Spania... - Tyrkia.
Michel kjøpte Semtex fra Istanbul.
Tilbake fra de døde, Shimon?
Vi bør sjekke alle kontoene han bruker.
Takk.
Neste stopp er Chalk Farm.
Hei! Hva?
- Hva er det du gjør? - Tok han noe?
Nei. Nei, nei.
Nummeret mitt i et nødstilfelle.
Ring bare hvis du er langt hjemmefra.
Savner deg. Helga.
Superjenta vår. Du fortjener en Oscar, Charlie.
Slutt.
Du tok fram det hvite skjerfet.
- Vel? - De bruker kort til å kommunisere.
Kommunisere hva?
Din opptreden i hytta overbeviste dine første og strengeste kritikere.
Dine nye venner Helga og Anton.
Og nå er du invitert til den store opptredenen.
- Vil du høre deg selv? - Jeg sa stopp.
Utmerket.
Du har rørt opp vannet for oss, Charlie.
Vann vi har prøvd å fiske i i mange år.
Uansett hva som skjer heretter, står vi i evig gjeld til deg.
- Vil du rekruttere meg igjen? - Jeg sier vi trenger deg.
Ja vel, så hva skjer nå?
- Sa ikke vår venn det? - Gadi sier ikke en dritt.
- Med mindre du gir ham beskjed. - Gadi.
Helt ærlig, Charlie, vi vet ikke hva som skjer nå.
I denne situasjonen er vi som ender -
- på overflaten av en dam.
Du har så langt holdt deg over de mørkeste stedene -
- og svømt så strålende at vi kunne se alle som kom opp.
Men heretter -
- må du dykke dypt ned i vannet.
Så jeg er åte?
Hvorfor skulle jeg ville gå dypere?
Jeg har en pistol mot hodet mens dere bare lytter og noterer.
- Hvor skal dere være? - Så nært som vi kan.
Du må spille med instinkt og mot.
Jeg trenger ikke å gjøre noe!
Da du viste meg Michel i München, visste du at han skulle drepes?
- Gjorde du? - Ja, jeg gjorde det.
- Og gjorde du? - Nei. Han gjorde ikke det.
Ha det.
Gjør noe.
- Hva skjer hvis jeg ikke gjør dette? - Han vil fortsette å komme.
Militæret vårt venter på et stort nok angrep.
Da kan de sprenge dem alle i lufta.
Khalil blir bare sterkere.
Skal dere drepe ham slik dere drepte Michel?
Nei, vi trenger Khalil i live.
Hvor skal vi? Vi har kjørt forbi samme sted tre ganger.
Jeg beklager, Charlie.
Du trenger ikke å hviske.
Jeg er lei for alt sammen.
Er dette deg?
Ja, dette er meg for øyeblikket.
- Jeg heter Gadi Becker. - Ingen dekkhistorier.
Greit? Ingen unnskyldninger, ingen løgner.
Er dette en del av tjenesten, la være.
Jeg er soldat.
Jeg har kjempet i mange kriger.
Jeg har drept.
Jeg har brukt folk og løyet.
Jeg var gift en gang -
- men kjærligheten var ikke sterk nok.
Hvordan fikk du disse?
Brann i en stridsvogn, 1967.
- Og dette? - En kule.
- Hva gjør du? - Hold deg der!
- Hva? - Ikke rør deg.
- Hva med dette? - Jeg ser ikke.
Det.
- Å, granatsplint. - Selvsagt.
- Og dette? - Knivstikk.
Pøbel.
- Unnskyld, unnskyld! - Det er varmt.
Ja. Det er veldig varmt under her.
Hva med dette?
Min mors pomeranian.
- Hva? - Ja, da jeg var fem.
Han var en liten jævel.
Jeg trodde du så på meg med avsmak. Alle mennene mine.
Jeg ser ikke med avsmak på nytelse.
- Det er eneste motgift mot døden. - Tyv.
Var det Marty, da?
Sa han at du ikke fikk lov? Til å elske meg?
Gi deg.
Kan vi la være å ta med Marty opp i senga med oss?
Men hvorfor?
Du må ikke gjøre dette.
Du er ikke en av oss.
Ring meg når hun kommer ut, Daniel.
Her. Din gamle. Du vil være utenfor rekkevidde.
Vet du, jeg ombestemte meg.
Det er kjærlighet.
Kjærlighet er motgift mot døden.
Ønsk meg lykke til.
- Hallo? - Helga?
Du går ned trappen, og så til enden av stien -
- forbi telefonkiosken.
Så snur du og kommer tilbake igjen.
Vi ringer nøyaktig klokken to. Ikke vær sent ute.
- Unnskyld, jeg venter på telefon. - Dette skal du gjøre.
Gå til venstre for meg til bilen.
Roper du, skyter jeg deg.
Dukker politiet opp eller jeg mistenker noe, pang!
Forstått?
Den tar jeg for deg, vennen. Kom igjen nå.
Tekst: Mikkel Broen www.sdimedia.com